Juni 1944
Frankrike är ockuperat av nazisterna.
För att vinna kriget på västfronten måste de allierade befria Frankrike.
Winston?
Var har du varit?
Stränder... får det alltid att komma tillbaka.
Det är snart 30 år sen nu.
Så många unga män...
Ett sådant slöseri.
Klockan börjar bli mycket.
Kom nu.
Jag får inte låta det ske igen.
ANNEXET TILL 10 DOWNING STREET
Andra världskrigets 1 736:e dag
Winston?
Winston.
Herregud! Winston!
- Jag arbetade. - Du kommer att bli sen.
Börda.
Börda...
Ge mig en Louis XIII, Smuts.
I fem år har vi bett våra män-
-att uthärda krigets vedermödor.
Nej, nej, nej. Krigets prövningar.
I fem år har vi bett våra män att uthärda krigets prövningar.
Krigets lidande? Lidande...
De är färdiga att åka.
- Jag tror att du behöver dem här. - Knäbyxor.
- Bär du inte hellre uniform? - Kungen är där.
- Och amerikanerna. - Hans majestät kommer före.
- Det är så det går till. - Amerikaner respekterar uniformer.
Jag väljer mellan prövningar och vedermödor. Bidra inte till dem.
Det här kommer att gå utmärkt.
Regeringskansliet har skickat en ny sekreterare. Du kan väl hälsa?
- Varför behöver jag en ny? - Du åt den förra.
- Helen Garrett. - Min kära.
Inte behöver ni falla till golvet. Jag är ingen kunglighet.
Förlåt, det är en ära att få träffa er, mr Churchill.
- Min mor och jag är stora anhängare. - Jaså?
Ja! Det är ni som ska ta oss igenom allt det här. Ni sviker oss inte.
Kära, miss Garrett. Det är anledningen till att jag kämpar vidare.
Och nu måste jag fortsätta med det!
- Jag ska försöka tygla honom. - Du kan alltid försöka.
Miss Garrett.
Krigets umbäranden. Nej.
I fem långa år-
- har vårt folk fått utstå krigets umbäranden.
Soldaterna har burit sin börda med stolthet.
Soldaterna har burit sin börda med tapperhet.
Tapperhet är bättre än stolthet.
Soldaterna har burit sin börda med tapperhet.
Och stolthet.
- Då var det dags... - Winston.
General Eisenhower. - Fältmarskalk Brooke.
- General Montgomery. - Mr Churchill.
Vilken samling!
Ledsen att utsätta er för engelsk sommar. London var för riskabelt.
Om Hitler släppte en bomb här skulle alliansens hela ledning utrotas.
Hoppas att vi klarar oss...
Tack.
Ja, ska vi sätta igång, mina herrar?
Ers majestät. Det här är vårt sista möte om operation Overlord-
- vårt anfall mot tyskarna i norra Frankrike.
Vi har en lucka på tre dagar innan tidvattnet omöjliggör landstigningen.
Det är en stor chansning, men om vi lyckas har vi goda utsikter att vinna kriget.
Vi är i slutskedet, men jag välkomnar all kritik mot den nuvarande planen.
Vi måste samarbeta om det här ska gå vägen.
Premiärministern?
Det här blir vårt största fälttåg hittills av våra allierade styrkor.
Operation Overlord kräver 200 000 fordon. 7 000 fartyg. En svärm av flygplan.
Och framför allt en kvarts miljon män.
Allt det här fokuseras till en plats-
- för ett frontalangrepp på den tyska armén.
- Just det. - Nej, mina herrar.
Planen är beundransvärt djärv-
-men riskerna gör den dumdristig.
Vi beräknar att uppemot 160 000 franska civila kommer att dö.
Om Overlord misslyckas, vilken den mycket väl kan göra-
- förlorar vi i ett slag det mesta av vårt krigsmateriel-
- plus tiotusentals av våra egna mannar. Vilka ska då försvara England?
Ska vi göra ingenting medan tyskarna samlar kraft tre mil från vår kust?
Jag vill att vi gör mer!
Vi måste dela upp framryckningen för att sprida ut risken!
Vi kan locka Hitlers trupper ut i Egeiska havet-
- och vända hans uppmärksamhet från Frankrikes kust.
Planen för D-dagen har varit klar i över en månad.
I fem långa år har vi bett våra män att uthärda krigets vedermödor.
De har burit sin börda med tapperhet.
Men jag har sett sådana landstigningar förut. I det första kriget.
Risken för katastrof är för stor.
Vi får inte skynda in. Vi måste tänka efter.
Vi måste rätta till den här trasiga planen innan allt slutar i tragedi.
Det låter som om vi pratar om olika operationer.
Overlord är helt förberedd-
- och jag skickar er mer än gärna en detaljerad plan.
Ursäkta mig. Jag har ännu ett fartyg att sjösätta.
Ers majestät.
Ni har varit skeptisk till det här hela tiden.
Någon måste föra de vanliga soldaternas talan.
Åker ni med mig, Brooke?
Skitstövel.
Varför?
Se inte så chockad ut, Smuts. Jag har precis räddat kriget!
Winston, vi måste diskutera det här!
Precis. Vi måste börja förändra planen genast.
- Nej, vänta! - Vi har inte tid.
Du kan inte gå över våra allierades huvuden.
Svaghet imponerar inte på amerikaner. De respekterar styrka. Beslutsamhet.
Det är skillnad på styrka och arrogans.
Sist ni britter försökte bestämma över dem förlorade ni kolonierna.
Jag är själv halvamerikan. Min saliga mor kom från Brooklyn, New York!
De struntar i din mor.
God eftermiddag!
Vi måste göra nya planer.
Briggs, ring upp amiraliteten. Vi måste skapa en avledande faktor i Egeiska havet.
Ta reda på om general Alexander är i Rom än. Han måste driva tillbaka tyskarna.
Miss Garrett, ring Combined Operations, någon med kunskap om Norge.
Vi måste ordna våra resurser. Det här är vår chans.
Det är dags att vinna kriget.
- Är du färdig med att förolämpa min mor? - Varför gör du så här?
D-dagen blir en katastrof. Att sätta in så många-
- vid en välbevakad kust full av nazister?
Det är inte krigföring, det är slakt. Det får de inte göra mot våra män.
- Winston! - Brookie, bra att du är tillbaka.
- Vi måste prata om planen för Bordeaux. - Eisenhower vill träffa dig.
Bra, bra.
Jag tänker mig något mindre formella kläder.
- Jag försökte. - Det gjorde vi alla.
Det finns en gräns, även för de största av ledare.
Winston!
Följ mig, mina herrar.
- Du tänker väl lyssna på Ike, Winston? - Vi får väl lyssna på varandra.
Ett meningsutbyte...
Brooke.
- Winston. - Ike. Det gläder mig att du går vidare.
Jag hoppas att vi kan prata om Bordeaux-landsättningarna.
Du kan väl slå dig ner?
- Ett sjujäkla tal du höll i dag. - Det behövde sägas.
- Jag önskar att du hade sagt nåt tidigare. - Du sa att du välkomnade kritik.
Ja, jag välkomnar alla tankar om hur Overlord kan förbättras.
Minska dödsantalet, förkorta leveranssträckor...
Men att prata om en helt annan operation-
- framför männen som planerat den, och framför Englands kung...
Det kan tolkas som ohjälpsamt.
Ohjälpsamt?
Vi har mött tyskarna i Frankrike förut.
Även om ni lyckas i Normandie, med enorma militära och civila förluster-
- vad ställs våra grabbar inför i Frankrike?
Ett nytt västfronten? Passchendaele? Somme? Skyttegravskrig!
Vi har flygvapen, artilleri, stridsvagnar. Kanonmatstiden är över.
Operation Overlord är inte det enda sättet att vinna kriget.
Jag har sett många krig.
Visst. Några av dem under förra århundradet.
- Förlåt? - Kriget du pratar om var för 30 år sen.
Du inser nog inte hur mycket som har förändrats.
Vad är detta, Brookie?
Vi har inte kapaciteten att genomföra dina andra planer.
- Bordeaux, Italien eller nåt annat. - Jag försöker bara vinna kriget.
Du försöker vinna det förra kriget, med samma taktik som då.
Vi lärde oss saker i det förra kriget! Jag vill inte göra om samma misstag.
- Jag vill säga vad jag tycker! - Du är förstås premiärminister.
- Därför får du inte sätta käppar i hjulen. - Det är det jag tänker göra!
Invasionen av Frankrike är ett farligt vågspel som måste stoppas!
- Nej, du måste stoppas! - Vi är alla trötta här.
Du sa själv att du inte studsar ur sängen om morgnarna, Winston.
Du kanske borde ägna dig mer åt politik, att hålla landets moral uppe.
Vad? Ska jag vara en clown som underhåller massorna-
-medan ni skickar unga män att dö?
- Winston, vi tar hand om det. - Försvarsmakten tar fram nya planer.
- De bör vara här i morgon. - Försvaret går inte vidare med dem.
Har du kontramanderat min order?
Och... ni känner båda likadant?
Du måste låta oss göra jobbet.
Ursäkta. Jag måste tillbaka till London.
- Jag följer med. - Helst inte.
Jag har papper att titta på i bilen.
Winston!
Tack för att du lyssnade. Du är en stor tillgång för det här landet.
- För den allierade krigsinsatsen. - Absolut.
Det går bra!
Ja, sir.
Vänster, höger, vänster, höger...
Titta!
Ja, tack. -Winston.
Jag ska på Russia Fund-mötet. Margaret har middagsbjudning efteråt.
Ike pratade med dig, inte sant?
Jag styrde över landet och krigsinsatsen i mer än två år-
-innan amerikanerna ens dök upp.
Ändå är det som om min erfarenhet och krigskunskap inte är värda något.
Ike har säkert stor erfarenhet av krig. Du kanske borde lyssna på honom.
Ska alla avvisa allt jag säger? Kungen utsåg mig till premiärminister-
- och det är min plikt att leda landet genom kriget.
Tro inte att du är den ende som kan fatta beslut.
Handlar det här om kriget? Eller om dig och mig?
- Vill du att man daltar med dig? - Jag nöjer mig med respekt.
Klaga då inte när någon säger dig sanningen.
Jag kommer hem sent.
Skitstövlar!
Tre dagar till D-dagen
- Var är alla? - De äter nog frukost, sir.
Jag åker till kusten i dag. Jag behöver Smuts.
Miss Garrett! Ta ett telegram.
Det börjar: Till Halifax, brittiska ambassaden i Washington D.C.
Fälttåget i Italien är en framgång. Nazisterna trycks tillbaka.
Amerikanerna måste se behovet att skära djupt i Europas nederdel.
Amfibieattacken i Normandie får inte bli en distraktion.
Låt presidenten få veta det när ni träffas-
- och var tydlig med vår lidelsefulla entusiasm för våra amerikanska allierade.
Ge mig en klopp.
Klopp! Klopp!
Klopp...
- Vad gör du? - Arbetar.
Ordet jag använde var "lidelsefull". Det betyder passionerad.
Enligt ert utkast ber jag ambassadören att uttrycka till president Roosevelt-
- min "liderliga" entusiasm för våra amerikanska allierade.
Jag är hemskt ledsen.
Han hade en jobbig dag i går, och det är nog inte över än.
- Ingen fara. - Det låter bra.
- Var det nödvändigt? - Jag sköter ett land och ett krig.
- Jag har inte råd med misstag. - Bilen är redo.
- Vad ska du med bilen till? - Jag ska inspektera Montys mannar.
Har han bjudit in dig?
Clemmie... Jag kanske bara har en dag innan de sätter igång det här.
Det minsta jag kan göra är att ge några uppmuntrande ord-
- till de unga män som skickas till stränderna för att dö.
Kom bara ihåg att de måste respektera sina befäl.
Det är inte din operation.
- Jag ska bara prata! - Det är det jag är rädd för.
Det förefaller mig som om Montys siffror inte stämmer.
Så många fordon för så få soldater?
- Nej, de stämmer. - Det är alldeles för få soldater.
Han vet vad han gör.
När du talar för hans mannar - håll det kortfattat.
Du kanske kan säga något generöst om honom?
Jag har haft förmånen att prata offentligt några få gånger förut!
Jag ska nog klara det även i dag.
- God dag, mina herrar. - Monty.
Jag tänkte att vi skulle ta en titt.
- Vad tusan är det här? - Han vill inspektera dina mannar.
- De behöver inte inspekteras. - Säg det till honom.
- Han behöver få känna sig delaktig. - De flesta har redan åkt härifrån.
Kan du låta honom få se på några kartor, så ska jag få honom att åka.
- Jag lovar. - Du menar visst allvar?
Snälla...?
Premiärministern, kom så ska jag visa er planerna.
21. armégruppen delas upp i landstigningspunkter längs stränderna.
VII Corps till Utah Beach. V till Omaha.
30:e mellan Gold och Juno. 1:a mellan Juno och Sword.
Hur lång är hela kustremsan mellan Utah och Sword?
Omkring åtta mil.
Vi måste anfalla på en bredare front!
Om ni landsätter dem i såna här fickor blir de genast omringade av tyskar!
- De blir avskurna. Slaktade! - Vi överraskar dem.
- Och om de använder giftgas? - Då slår vi tillbaka.
- De kan avfyra den från plan. - De vet att vi skulle bomba sönder dem.
- Är du säker? - Ja. Soldaterna ska inte ens bära gasmask.
- Menar han det? - Vi landstiger som planerat.
- Så är det bara. Jag insisterar. - Har du rätten att insistera...?
För Guds skull! Det här är vår chans!
Vår enda chans -att driva tillbaka tyskarna och återta Paris!
Du kommer att fylla stränderna med brittiska och amerikanska ungdomars lik!
- Vi vet att kriget har konsekvenser! - Så många människoliv står på spel!
Inser du vad det kostar oss att göra det!
- Inser du vad det kostar att låta bli? - Den här planen är en slakt.
Tyskarna är i position.
De har reserver tillgängliga.
Det kommer att finnas hinder, minfält, okända faror.
Exakt.
Vi måste få soldaterna att se rött.
De måste vara beredda. De måste tro fullständigt på planen.
Ingen får underminera deras självförtroende. Inte ens du.
Vad?!
Det du sa inför kungen och våra allierade får du inte säga inför soldaterna.
Jag vill bara stärka deras mod!
Sist du talade var det bara tvivel, tvekan -och förräderi!
- Sa han förräderi? - Han menade det säkert inte.
Den uppblåste lille skiten.
Soldaterna lär inte följa honom!
Samling! Kom igen, killar!
Som ni ser har vi några viktiga gäster här.
De är här för att önska er lycka till.
Vi ger oss av snart. Mycket snart.
Ni är unga, allihop. Många av er har aldrig blivit beskjutna.
Och ni vet inte vad ni snart ska få gå igenom.
Några av er är rädda, det är naturligt.
Men vi ska hålla ihop.
Se efter era vapenbröder, så ska de se efter er.
Så låt oss ge oss in i striden, skjuta rakt, krossa de jävlarna...
ordna saken och komma tillbaka hit!
Och ni ska komma ihåg en sak när ni kliver i land:
Vad är det viktigaste ni äger?
Era liv! Och jag ska rädda dem åt er.
- Ja! Vad ska vi göra? - Krossa de jävlarna!
Ni och jag ska tillsammans ta oss igenom det här!
Håll det kortfattat och artigt. Förolämpa för Guds skull ingen.
- Jag tänker inte tala. - Inte?
Han sa allt som behöver sägas.
Väl talat, sir.
Tack, sir.
Jag kanske tar en promenad ner till stranden.
Bara en liten stund.
Winston, bilen är redo.
Han är en hård gammal hund, den där Monty. Men en sak medger jag:
Han är beredd att slåss. Han följer med och ser striden.
- Alldeles för få ledare gör det. - Du gjorde det i förra kriget.
Västfronten. Efter det som hände i det turkiska fälttåget.
Men det är inte rätt att vänta ut kriget i ett kontor i London.
Och skicka tusentals soldater i krig.
- Det är en politisk ledares jobb. - Monty är ledare på riktigt!
Jag borde följa med på båtarna till fronten!
Komma fram dit före Monty.
Jag vill berätta en historia.
Om slutet på det andra boerkriget, som vi båda deltog i.
- Har du nån poäng? - 1902. Vi boer hade förlorat.
Jag fick möta er lord Kitchener och begära fred.
De andra befälen var rasande och kallade mig för ynkrygg.
Men jag visste att det inte fanns någon ära att vinna. Bara förluster.
Att vara en stor ledare betyder inte alltid att vinna ära.
Ibland måste man acceptera att man inte kan leda allt från fronten.
Du och jag är som ett gammalt par som sitter och ruggar på en pinne-
- men som fortfarande hackar. Och det gör du!
Eisenhower kommer att lyssna på mig. Han är förnuftig.
En stor man!
Snälla du, bli inte ännu ett av hans bekymmer.
Jag vill i alla fall prata med honom.
Var är general Eisenhower?
- Winston. - Ike.
Ursäkta det korta varslet. Jag ville berätta om mina planer för D-dagen.
- Dina planer? - Jag ska följa med HMS Belfast.
- Det fartyget ska in i striden. - Vi har inte varit ense om allt.
Men båda två vet hur viktig operationen är.
Soldaterna måste känna att nationen är med dem.
Skojar du? Du kan inte åka. Om du blir dödad på mitt skepp är det mitt ansvar.
- HMS Belfast är konungens skepp. - Inga hårklyverier nu.
Jag har accepterat dig som ledare för de brittiska styrkorna i Overlord.
Men i flottan har vi fyra gånger så många mannar som ni.
En amerikansk general styr inte över brittiska fartyg.
Det gör jag inte! Jag säger att du inte ska åka.
Jag är Storbritanniens premiärminister och försvarsminister!
Jag åker dit jag finner det nödvändigt! Du får inte hindra mig.
- Hindra dig? - Jag har sett det här förut.
Stora män som krigar från sina fåtöljer. Det duger inte!
- Befälhavare måste själva se slagfältet! - Du är ingen jäkla befälhavare!
- Försöker du hinna fram före Montgomery? - Självklart inte.
Tänk om du blir skjuten. Vi kan inte riskera premiärministerns liv.
Du ber en kvarts miljon unga män att riskera sitt!
Det är deras jobb! Inte ditt.
Om jag ska godkänna den här ofattbart farliga planen-
- låt mig då få leda mina män i strid! Jag tänker inte sitta i lugn och ro hemma-
- och höra på radion om hur de blir nedmejade. Jag delar deras öde.
Be mig inte att sätta upp din amatörteater. Ett krig pågår!
Jag ber dig inte att sätta upp något.
Jag reser till Frankrike som kungens premiärminister på kungens fartyg.
Dessutom ska kungen följa med mig. Hans majestät och jag är överens.
Vi måste leda mannarna. Du och Monty kan inte göra nåt åt det!
Jag måste prata med nummer 10. Vi har ont om tid.
Winston. Jag har letat efter dig överallt.
En man kan behöva lite stilla kontemplation-
-innan han ger sig ut i strid.
Du måste komma. Du har en besökare.
- God kväll, Winston. - Ers majestät.
De sa att du kunde finnas här.
Jag var tvungen att... komma förbi.
Det gäller... planen.
Att åka ut med...
fartyget.
Det kan vi inte göra.
- Jag förstår. - Jag vet att jag gick med på det när...
när du ringde mig tidigare.
Det var förhastat av mig.
Att byta regent vid det här ögonblicket...
skulle vara en allvarlig sak för imperiet.
Och Lillibet är...
bara 18 år. Hon är en så beslutsam flicka-
-men fortfarande mycket ung.
Så nej, jag kan inte åka.
Och jag behöver inte berätta för dig vad det skulle innebära för den allierade...
kampen om en bomb skulle råka...
röja dig ur vägen.
Sir... Allt är förberett.
Dessutom är risken minimal.
Vår närvaro skulle vara en pinsamhet, Winston.
För dem som ansvarar... för striderna...
oavsett vad vi tycker om saken.
Det rätta att göra är-
- vad människorna i toppen brukar göra vid sådana tillfällen.
Att stanna kvar hemma.
Och vänta.
Jag tjänstgjorde i förra kriget, liksom du gjorde.
Till sjöss och i luften. Jäklar, vad spännande det var.
Jag känner till spänningen du söker.
Det är för jäkligt.
Alla tror att man är världens mäktigaste man.
Men man får inte göra någonting alls.
Mitt jobb är... att inte strida.
Att inte dö.
Jag måste...
existera.
Och vara nådig.
Ena folket.
Bringa hopp.
Och det är min plikt.
Och det är också din.
Min plikt.
Var inte hård mot Ike och Monty.
Du får inte kriga med dem, Winston.
Och du får inte åka till Frankrike.
Nå?
Sir...
Ni är min konung.
Och jag måste göra som ni befaller.
Nervositeten de kommande dagarna-
-skulle verkligen tillta för mig-
-om, förutom allt det andra...
det fanns den minsta risk att förlora dig.
Ja. Jag måste gå.
Det blir ett riktigt liv om jag inte kommer tillbaka snart.
God natt, Winston.
Storbritannien kommer att vara tacksamt för det, Winston.
Vi kommer alla att vara det.
För alltid.
Ers majestät.
- Skickade Ike honom? - Ike frågade mig.
Jag ringde slottet.
Varför, Clemmie? Varför?
Kunde du inte ha pratat med mig?
När var sista gången du lyssnade på någon?
När var sista gången du satt och samtalade med mig?
Förlåt. Jag måste ha varit distraherad av en bagatell -att försöka vinna ett krig.
General Eisenhower skickar långa brev till sin fru varje helg.
Gift dig med Eisenhower, då! En stilig yngre man i sina bästa dagar-
- som alla tycks tycka är en verklig krigshjälte.
Inte nåt utslitet, malätet gammalt lejon-
- vars tänder har dragits ut för att han inte ska skrämma damerna.
Bete dig som en hjälte, så kanske folk tror att du är en igen.
Varför låter du inte bara stoppa upp mig?
Två dagar till D-dagen
4.00
Slå er ner.
Vi är här denna okristliga timme för att fatta vårt livs största beslut.
Overlords armada har åkt ut. Det här är det avgörande sista ögonblicket.
Vi måste besluta om operationen ska fortgå som planerat.
Vi måste ta omständigheterna i beaktande. Vind, regn, tidvatten...
Så låt höra. Överste Stagg -vädret.
Farhågorna som mina kolleger och jag har haft angående vädret-
-har bekräftats.
Det blir hård sjö. Vindar på uppemot 13 sekundmeter.
Låga moln.
Enligt vår station i västra Irland sjunker barometern snabbt.
Ytterligare lågtryck är på väg åt vårt håll.
Jag beklagar, det ser inte bra ut.
General Montgomery, vad rekommenderar du?
Tiden är nästan ute. Vi måste starta nu.
- General? - Jag håller tyvärr inte med.
Det är usla omständigheter för luftunderstöd.
Jag vet inte hur mycket jag kan bidra med i det här vädret. Inte mycket.
Vad tycker ni, amiral?
Det är hemskt. Vi måste fundera över hur rimligt det är att gå i land i oväder.
Mina mannar har redan seglat ut.
När är det för sent att kalla tillbaka fartygen, amiral?
Om kanske 30 minuter.
Det kan finnas en chans till i morgon. - Stagg?
Sir... Det kan bli ett kort uppehåll i ovädret i morgon bitti.
Men de kommande 24 timmarna är det svårt att avgöra.
Vilken risk föredrar du att ta?
Kalla tillbaka dem.
Vi ses här i morgon vid samma tid. Be för bra väder.
Ike. Du kallade tillbaka dem.
Det här planeras inte med några alternativ, utan som en seger.
Vi ska dit och ge allt vi har för att få det att lyckas.
För om vi inte vinner vet jag inte vad för slags värld vi har kvar.
Där säger jag inte emot.
Vi åker i morgon, Churchill. Du kan inte stoppa det.
Nej.
Men kanske vädret.
Brooke ska informera dig om allt som händer vid kusten.
General Alexanders styrkor, som i går tog Rom från nazisterna-
- ska i dag ge sig in i krigets största slag. Fälttåget i Italien!
De allierade fokuserar allt de har på operation Overlord.
Jag kan inte göra nåt åt Overlord. Jag får tänka på att vinna resten av kriget.
Det känns som om jag är fjättrad vid en dåres vagn.
- Om vi får honom att känna sig delaktig. - Politikerna är också oroliga för honom.
Om kriget tar slut i år tvivlar de på honom som ledare.
Jag vet att du gillar honom. Det gör jag med-
- även om det är svårt. Men han är inte den han en gång var.
I lugna vatten glömmer man lätt kaptenen som lotsade en genom stormen.
Jag har inte glömt hur storartad han var under blitzen. Men det var fyra år sen.
- Han är fortfarande storartad! - Slut! Jäkla dåre. De är alla dårar.
- Det är enkelt radavstånd. Varför? - Nån måste ha ställt om skrivmaskinen.
Det måste vara dubbelt avstånd.
Varför ödslar ni bort min tid, dumma flicka?!
Inser ni vad jag måste göra?
Jag måste se till soldaterna. Skydda dem. Mat. Logi. Utrustning.
Allt måste ordnas! Om jag lämnar materielfolket utan uppsyn-
- skickar de förmodligen tandläkarstolar i stället för bajonetter!
Jag måste fokusera! Ni måste fokusera!
Winston?
Kan du följa med mig ett litet tag?
"En storartad man"...
Jag kan inte arbeta när jag är omgiven av inkompetens.
Jag ska visa Brooke och Monty vad en riktig general är.
Jag ska visa dem hur storartade män vinner krig!
Sluta!
Brooke, Eisenhower och Monty för det här kriget. Du är bara i vägen!
Jag är premiärministern! Försvarsminister!
Kom inte dragande med befattningar. Det får dig att verka ynklig.
Det behöver du inte mer av.
Kan du sluta säga åt mig vad jag ska göra?!
Ursäkta?
Det är kanske dags för mig att vila ut.
Verkligen.
Gode Gud...
Kära nån.
Snälla, snälla, snälla... gör så att det regnar i morgon.
Gör så att det öser ner.
Låt skyarna öppna sig och släppa ut ett störtregn-
- av ett slag som aldrig tidigare skådats i Engelska kanalen!
Låt himlen blixtra.
Låt åskan dundra och rulla.
Låt vindar slita sönder stränderna och få sanden att virvla upp i storm.
Låt haven koka till toppar och dalar och stormvågor.
Åkalla andar ur det enorma djupet.
Snälla...
gör så att de avblåser det...
och skonar de unga männens liv.
Snälla...
låt det inte hända igen.
Amen.
En dag till D-dagen
Tack för att ni kom igen. Slå er ner.
Vädret, tack.
I går förutspådde vi att ovädret skulle avta under morgonen.
Klockan 4.00 bekräftade vi det.
Molntäcket på 600 meter är 3/10.
Det blåser mellan 4 och 7 meter per sekund.
Ni kan fira om prognosen stämmer.
Vädret kan missgynna tyskarna. De får inte upp sina spaningsplan.
- Har fartygsartilleristerna sikt? - Ja.
- Monty? - Armén är redo.
Det är en jäkla stor risk.
Men det är det bästa draget att göra.
Frågan är hur länge man kan låta nåt sånt här vänta.
Okej. Sätt igång.
Överste Stagg. Fotografi, tack.
Tack.
Ike.
Du sa att det här kriget inte är som det förra.
Men den här operationen är verkligen det.
Män kommer att dö i morgon.
Låt inte en enda av dem dö förgäves.
All lycka och framgång.
De sätter igång.
- Helvete! - Winston!
- Jag står inte ut! Det gör jag inte. - För Guds skull...
- Jag tolererar inte detta från dig. - Jag kan inte leda det här.
- Det är mord! - Sitt ner.
Jag kan inte leva resten av livet med det här på mitt samvete.
Du har inget val.
Hör du mig? Jag kan inte leva resten av livet...
Är det ett hot?
När vi vaknar i morgon-
- kan 20 000 unga män mycket väl vara döda.
Du är full.
Det här är det enda som skänker mig ro.
Det fungerar inte. Du borde skämmas.
Skicka upp hembiträdet till frukostrummet. Det hände en olycka.
Nej, alla mår bra. Det är bara en trasig tallrik.
Tack. Och säg till fältmarskalk Smuts att jag vill träffa honom. Tack.
Hur är det med honom?
Kom.
Winston?
Winston.
Fartygen samlas i kanalen. De ger sig av klockan 17.00.
Jag tänkte hjälpa dig att förbereda dina tal för i morgon.
- Det här har hänt förut, inte sant? - Några gånger.
Han blir hemskt deprimerad och bara fastnar.
- Allt man säger gör det bara värre. - Har du kallat på hans läkare?
Läkaren skickar honom bara till landet ett tag.
Han måste tala till nationen i morgon.
Och antingen säga att vi vinner kriget eller att tusentals dog i onödan.
Kära nån...
- Klarar du dig? - Självklart.
Det måste vara svårt för dig med.
Jag önskar att han märkte det.
- Vi får göra vårt bästa, antar jag. - Låt mig prata med honom.
Om vi närmade oss det här tillsammans kunde vi hjälpa till att skriva ditt tal.
Det är ett mycket viktigt tal, Winston.
Om du fokuserar på det, kanske du kan frammana energi.
Hur ska vi börja, miss Garrett?
Det här är premiärministern.
I natt har det allierade flygvapnet, flottan och armén-
- inlett ett anfall mot tyska positioner vid Frankrikes norra kust.
Det är början på krigets största operation.
Den kommer att tvinga tillbaka tyskarna och befria Frankrike.
Tusentals modiga män har landstigit från en fartygsflottilj.
De har säkrat stränderna och tryckt tillbaka den tyska fronten.
- Det vet du inte. - Vad?
Det är så bekant, Smuts.
Jag har sett det förut. Gallipoli.
1915.
Ett stort amfibieanfall.
Ett frontalangrepp mot en starkt befäst armé.
Först hade vi stora planer för det, Kitchener och jag.
Det här är inte 1915.
Operationen inskränktes av befälhavarnas småsinta hackande.
"Minska antalet fartyg här." - "Skicka inte extra divisioner."
"De behöver inte så mycket sprängmedel."
Jag försökte stoppa det, det ska gudarna veta.
Meningen var...
Meningen var att det skulle vara...
ett litet jobb.
Vi kunde lika gärna ha skickat männen nakna till stränderna där.
Krigföringen har utvecklats.
En kvarts miljon män dog vid Gallipoli!
Imperiet anklagade mig - jag var dess förkämpe.
Men ingen anklagar mig kraftigare än jag själv!
Om det lyckats, hade man firat dig som en hjälte.
Men det misslyckades!
Jag skickade män i döden!
Hundratals, tusentals män!
Jag har deras blod på mina händer.
Soldaterna har sin plikt och vi vår. Vi måste leva med skulden.
Men vi lever. Och befälhavarna har inte lärt sig.
De vill inte lära sig!
De håller sig undan från slagfältet och ser inte konsekvenserna.
Ögon utskjutna av prickskyttar. Ben avslitna av minor. Blod i vågskummet.
Det är vad soldaterna ser! Det är vad de möter!
Hälften av männen på fartygen är ruttnande lik i morgon!
Nu får det räcka! Min fästman är ombord på ett av fartygen.
Jag tror det. Han får inte berätta allt för mig.
Vad har han för grad?
Fänrik. På en jagare.
Arthur. Arthur Clayton.
Hur träffades ni?
Vi växte upp tillsammans i Portsmouth.
Han säger att han ska ta hand om mig och min mamma.
Min far stred i det första kriget. Han kan inte släppa det.
Han är inte speciellt arbetsduglig.
Arthur säger att när han kommer tillbaka ska vi ha en stuga vid havet-
-som vi ska fylla med barn.
Låta rosor växa runt dörren.
Jag vill tro att jag inte slutar som min mamma och hennes systrar-
- med män som är döda, lemlästade eller granatchockade.
Jag vill tro att de klarar sig. Att han klarar sig.
Jag vill inte höra att mannen jag älskar kan vara död om några timmar.
Och jag vill inte höra det från er.
Jag trodde att ni var den modigaste mannen i England.
Förlåt mig. Jag har ingen rätt.
Jodå.
Du har all rätt.
Kom. Slå dig ner.
Tack.
Jag måste klä mig.
Jag behöver din hjälp.
- Vad pratar du om? - Plikt.
Ska du ge dig av?
Det kan jag ju inte, eller hur?
Jag vet att jag inte har varit en fullgod livskamrat till dig på ett tag.
Kriget kräver hela mig-
- och det är ingen enkel sak att vara ledare.
Det är inte särskilt enkelt att vara gift med en heller.
Jag förväntas stå bakom dig och stödja dig närhelst du behöver det-
-med gott humör och osviklig mildhet.
Ibland önskar jag att jag fick leva mitt eget liv.
Skulle du göra det?
Jag har fått lära mig att leva runt dina kanter.
Jag har ofta undrat om det kunde finnas en annan man.
- Skulle du bry dig om det? - Oerhört.
Jag har inte gjort dig lycklig, eller hur?
Det har du.
Vissa stunder har du verkligen det.
Men nu...
Winston, jag vet inte hur jag kan hjälpa dig-
- om du inte förstår vad det är du måste göra.
Auxiliary Territorial Service. Vi får inte låta dem vänta.
Nej. Jag går i förväg.
Briggs. Hörde du något tillbaka från amiraliteten?
Ja, fänrik Arthur Clayton är på väg till Juno Beach.
De är i första anfallsvågen. De kan vänta sig mycket tysk eld. Jag beklagar.
Tack, Briggs.
De är på väg nu.
Så många unga män.
Samma sak som i förra kriget. De har knappt slutat vara pojkar.
De har växt upp med det här kriget. De är modiga.
För unga för att veta vad rädsla är.
Vad tänker du säga i morgon?
- Jag vet inte. Det beror på nyheterna. - Nej, det gör det inte.
Vad som än händer måste du ge dem hopp.
Även om 20 000 män är döda-
- får du inte låta deras fruar, mödrar och barn tro att de dog utan anledning.
Du måste tala till dem - ge deras uppoffring mening.
Få dem att tro att de kommer att vinna det här kriget.
Och jag ska göra det med dem.
För det är min plikt.
Inte sant?
Kan du tänka dig att tala med Auxiliary Territorial Service utan mig?
Jag måste skriva talet.
Clem?
Att kämpa är vad jag alltid har gjort.
Det är mitt väsen.
Om jag håller det här talet kommer jag inte att kämpa längre.
Det stämmer.
Vem kommer jag att vara när det här är över?
Om vi vinner eller om det ändar i förskräckelse?
Vad kommer jag att vara om vi inte längre kämpar?
Du kommer alltid att vara den som ledde oss igenom det här.
Miss Garrett!
Sir.
Mycket bra, miss Garrett. Tack.
Winston. Vi har fått nyheter om London.
Vi tror att Luftwaffe ska slå till med de nya V-raketerna.
- Har vi plan att skjuta ner dem med? - Raketerna har inga piloter.
De är otroligt snabba.
Om Hitler tror att han kan knäcka oss så här, har han fel.
Miss Garrett, jag behöver ett nytt utkast till talet.
Jo, förresten...
Tack, Smuts.
Jag har fått en rapport om fänrik Arthur Clayton.
Han landsteg med den första vågen. De blev kraftigt beskjutna.
Men han kämpade med stort mod och tog sig igenom det.
Han lever och har hälsan.
Åh, herregud...
Och... om ni tillåter...
Han hälsar så gott.
Tack så hemskt mycket, mr Churchill.
Tack själv, miss Garrett.
I den sjätte timmen
På den sjätte dagen
I den sjätte månaden
Det här är premiärministern som talar.
Först, nyheter från den stora operationen i Frankrike.
Den magnifika koordinerade luft-, land-och sjöinsatsen-
- har fört samman de allierade styrkorna mot nazisterna-
-för att befria Frankrike.
Havet korsades med färre förluster än vi hade väntat oss.
Bombardemang från våra skepp och flygplan reducerade snabbt tyskarnas eldgivning.
General Eisenhowers mod motsvarar allt det som måste göras.
Allt är redo. Mer redo än det någonsin har varit.
Vi är vakna ut i fingerspetsarna.
En bra replik.
I går kväll tycktes farorna överväldigande.
I morse övervann vi dem.
Det stora kriget mot nazismens herravälde utkämpas av vanligt folk:
Soldaterna, sjömännen och flygarna ute på fältet, och de där hemma.
Vi trotsar Hitler med vår uthållighet, karaktärsfasthet-
- och vår vägran att ge efter för tyranni, förtryck och ondska.
Vi strider inte för äran.
Vi strider för friheten.
Tyskarna kommer att slå tillbaka.
Vi vet inte var de tänker slå till.
Deras nya flygande bomber har inga piloter.
Förödelse som skickas ut i en maskin utan själ.
Det är en ynkryggs vapen, och ynkryggar kan inte vinna.
Vi måste möta det med mod, liksom våra soldater gör.
Så som de modiga männen kämpar på stränderna-
-måste även vi här hemma kämpa-
- så att vi, när de ärorikt återvänder, kan dela deras heder.
Hitler försöker ånyo att plåga oss med eld.
För fyra år sedan trodde han att han kunde knäcka oss med blitzen.
Han hade fel. Och nu har han fel igen.
Vi smälter inte i eld. Vi härdas av eld, som stål-
-och stärks i vår vilja att slåss.
Hitler har startat en eld som kommer att bränna honom från Europa.
Våra soldater kämpar vidare. De allierade kämpar vidare.
Och jag kämpar vidare, tills vi är fria.
Vi ska aldrig ge upp.
Och jag ska aldrig ge upp.
Vad jag önskar att det här var whisky.
- Lyssnade du på sändningen? - Självklart.
Du var underbar.
Jag oroade mig för dig i går.
Du gjorde något verkligen fint.
- Du ändrade dig. Återhämtade dig. - Jag vet inte om jag återhämtade mig.
- Imitationen var tillräckligt bra. - Det försvinner aldrig helt.
Ibland blir bilden bara grå och trist-
- och jag kan inte förmå mig att ändra tillbaka den.
Och hur ser den ut nu?
Blandad.
Men jag måste leva med det.
Jag tror att jag ska åka till Chartwell i helgen-
-och tillbringa lite tid på landet.
- Måla lite. - En mycket god idé.
När solen lyser på sjön på eftermiddagen, under pilträden...
Det kan bli ett harmoniskt motiv.
- I färg? - Möjligtvis.
Och kriget?
Jag tror att Eisenhower och Monty har det under kontroll.
Jag skulle förstå om du lämnade mig.
Jag skulle lämna mig om jag kunde.
Jag vill inte att du ska leva runt mina kanter.
Kanske ska vi bara... släppa in varandra.
- Men du får inte fortsätta kämpa. - Jag har slutat med det.
Menar du verkligen det?
Det viktigaste i ett krig, när allt kommer omkring-
- är att människorna verkligen känner sig enade.
Inspirerade. Fulla av hopp.
Jag kanske skriver ett nytt tal.
Jag ska nog promenera ett tag till.
Ordnar det sig?
Jag klarar mig.
All lycka och framgång.
Operation Overlord var en avgörande seger för de allierade på västfronten.
8 maj 1945 kapitulerade Tyskland, och andra världskriget tog slut i Europa.
Winston Churchill fortsatte att leda sitt parti tills han var 80 år gammal.
Han anses av många som tidernas störste britt.
Översättning: John Ottosson